Поръчка? Към мен?
Радвам се за теб, Айрис. - Трябва да идеш в Казали.
Казали? Това е родното ми място!
Вярно, така беше. - Кой е клиентът?
Жена на около 40, казва се Сара Флорент. Познаваш ли я?
Не, не мисля. - Добре!
Хайде да си направим обяд, за да отпразнуваме първата мисия на Айрис!
Аз съм единствената Кукла в моя роден край.
Дали тя не е чувала за мен?
Много се радвам, че ще се прибера и ще им покажа какво постигнах.
Всичките ми приятели и семейството ми ще искат да ме видят!
Не се отнасяй много.
Помни, че представляваш компанията... - Знам го!
Мисля, че това беше доста неискрено.
Какво? Как така ще...
Напоследък получаваме много молби покрай вота.
Сигурно защото ще са първите избори след войната.
Камарата на лордовете се вълнува и общинарите сигурно са отчаяни.
Те двете ще се справят ли?
Страхотен късмет.
Можех да им покажа колко съм добра на машината.
Не бива да се тревожиш. Мога да пиша вместо теб.
Не в това е проблемът.
Казали е планинско село, известно с млякото и селското си стопанство.
В исторически план не се споменава нищо конкретно.
Прощавай, че сме скучни. - В това няма нищо лошо.
Когато има нещо ценно, има повече престъпления и проблеми.
В северен Лайденшафтлич има залежи от мед и желязо,
които са причина империята Гардарик да атакува.
Права си. Това е причината за войната.
Чичо ми имаше намерение да се бие като доброволец, но леля не даде.
В крайна сметка не се включи. И това го спаси, за щастие.
Извинявай. - Защо се извиняваш?
Защото ти си била ранена там.
Защо се чувстваш отговорна за моите рани?
Не, че се чувствам отговорна, но...
Чрез извинението се признава вина и се изисква прошка.
Добре, де, схванах!
Този момент и онзи, когато я срещнах...
Така и не можах да схвана
коя точно е Вайълет Евъргардън.
Лайденшафтлич, Казали
Много повече зеленина от Лайден. Така не ти ли е топло?
Няма проблем. Търпя горещините. - Щом казваш.
Айрис! Добре дошла! - Добре дошла!
Радвам се, че успя. - Татко, майко! И чичо, и леля!
Какво ти е на ръката? - Какво е станало?
Малко се подхлъз...
Бях много заета и я навехнах. - Това не е вярно.
Знаете ли колко поръчки имам... - И това не е така.
Ох, ох, започна да ме боли!
Сигурно е трудно да си звезда в тази професия.
Звезда? - Тате, не преувеличавай така!
Но какво ще правиш с поръчката?
С писмото? Ето защо и тя е тук.
Ще отида навсякъде, за да изпълня поръчката ви.
Аз съм Кукла с авто памет.
Вайълет Евъргардън.
Кукла ли е? - Не, тя е Кукла с авто памет.
О, божичко. Друго нещо са градските Кукли.
Я чакайте! И аз имам кукленска униформа!
Отива ти, Айрис. Приличаш на жена с успешна кариера.
Това пък какво е? Боже... Хей, някой познава ли Сара Флорент?
Тя е поръчала да дойда, трябва да е тук.
Това е името на пра-прабаба ти.
Аз те поръчах.
Само така можехме да те видим.
Вие сериозно ли? - Значи няма да бъде платено?
В договора ни пише, че псевдонимите и фалшивите комисионни са забранени.
Много съжалявам.
Чакай, Вайълет!
Готова съм да сключим договорката.
Моля, посочете правилно име за договора.
Какъв тип покана желаете?
За партито за рождения ден на Айрис. - Моето ли?
Другиден ти е рождения ден, забрави ли?
Напълно съм забравила.
Тя искаше да покани цяла тълпа за тазгодишното празненство.
Щом има само два дни, трябва да напишем поканата еднага.
Има и срок за доставка.
Красиво е! - Защо са така?
Оставете я! - Няма нужда от притеснения.
Има ли списък с поканените? - Да...
Ето го. - Искам да видя.
Доста мъже има тук.
На такава възраст си. - Каква?
Не си ли мислила за сватба?
За какво говориш? - Ти си единственото ни дете.
Искахме да се върнеш и да се омъжиш.
Можеш да напуснеш и да живееш с нас.
Затова ли ме доведохте тук? С лъжи?
Ти също ни измами!
Най-известната Кукла в Лайден? - Стига вече.
Поне парти със сигурност ще има.
Вайълет, заеми се със списъка. - Разбрано.
Еймон Сноу. На този не пращай.
Макар че е в списъка? - Да.
Защо? - Ей така.
Родителите ти са тези, подготвили списъка.
Не мисля, че имаш правото да правиш промени по него.
Просто ме послушай.
Но... - Тук повикаха мен!
Ти само ми помагаш, ясно?
Добра работа. Аз тъкмо приключих.
И за мен беше последното.
Защо не наминеш за вечеря?
Макар че няма какво толкова да предложим тук.
Не ми трябват много неща, освен подслон.
И макар да няма как да защитя думите си...
Този пейзаж е чудесен пример за прекрасно гостоприемство.
Заповядай. - Благодаря.
Честит рожден ден, Айрис. - Благодаря!
Ръката ти добре ли е? - Да, няма проблеми.
Чух, че си станала Кукла в Лайден. - Наистина ли? Страхотно!
Айрис! Имаш ли минутка? - После ще поговорим пак.
Извинявайте, момичета.
Помниш ли ги?
Монтгомъри тъкмо завърши за учител.
А Ханс се е заел с обущарството.
Еймон! - Радвам се да ви видя.
Съжалявам, че закъснях.
Айрис, честит рожден ден.
Защо? - Тук съм, понеже...
Просто получих покана.
Изпратила си?!
Отчетох се пред майка ти и бях инструктирана да го направя.
Айрис?
Айрис!
Стана така, защото си му пратила покана.
Какво общо има това с прилошаването?
Помолих те да не го правиш.
Защо го направи? - Просто изпълних мисията си.
Не исках да го виждам. - Защо?
Няма да разбера, докато не ми обясниш.
Защото той ме отряза!
Тоест си му казала за романтичните си чувства и той те е отблъснал?
Описала си му обичта си и си била отхвърлена?
Да! Точно това имах предвид!
Айрис е непоправима.
Съжалявам.
Г-це Вайълет. Как е Айрис? - Плаче.
Плаче? Защо? Случило ли се е нещо?
Айрис?
Айрис, добре ли си?
Успокой се.
Ще намерим някой по-добър...
Още ли ще говориш за това? Всичко стана заради партито!
Не биваше да се връщам!
Нося вечеря.
Да не би да им разказа?
За кое? - За Еймон!
Казах им. - Но защо?!
Не мислех, че е тайна.
Всички бяха много притеснени. - Това не е...
Ти наистина си нямаш и понятие за чуждите чувства, нали?
Много съжалявам.
Смятах, че съм станала по-добра в разбирането.
Но човешките емоции са твърде сложни и чувствени.
Не всеки може да разгадае това.
Всички постоянно си противоречат или лъжат,
затова ми е много трудно да разбирам кое е истина.
Ужасно съжалявам.
Не се покланяй. Знам, че не искаше да ми навредиш.
И аз невинаги знам как се чувстват другите.
Така ли?
Да.
С Еймон сме приятели от деца.
Винаги е бил мил с мен. Обичам го от много време.
Мислех си, че и той има чувства към мен.
Все се чудех защо не ми признава.
Затова му казах, преди да завършим училище.
Казах му "обичам те".
Само че...
Извинявай. Мисля за теб само като за приятелка.
Исках да изчезна. Не можех да остана тук.
Не умеех да пиша добре, но учих здраво
и отидох в Лайден да стана Кукла.
За да кажеш "обичам те" трябва много смелост.
Особено ако чувството не е взаимно и ти се иска да бягаш.
Дали е било същото?
За майора?
Кой е той? - Висшестоящият ми офицер.
Станах Кукла, за да разбера какво е имал предвид с "Обичам те".
Почувствах, че най-сетне съм започнала да я разбирам малко.
Майорът е дал любовта си на нея, която познава само армията.
И тя прави каквото може, за да разбере това,
по свой начин.
Хей, г-це Кукла с авто памет.
Ще ми напишеш ли писмо? - Какъв тип?
Извинение за всички, които дойдоха на партито.
Добре. - Трябва да е вежливо и сърцераздирателно!
И на Еймон ли да изпратя? - Окото ти не мигва.
Но все пак прати. - Ами родителите ти?
Искаш ли да им кажеш как се чувстваш?
С писмо би могла да им кажеш.
По-трудните за изразяване емоции ще се видят по-лесно.
Татко, мамо, съжалявам, че провалих партито.
Ще изпратя извинително писмо до всеки гост.
Искам да ви благодаря, че ме повикахте.
Това е първата ми поръчка. Направихте ме много щастлива.
В работата често сме заети,
но аз си я избрах сама и ще продължа да се боря.
Съжалявам, че все ви карам да се тревожите.
Но... Моля ви, потърпете ме още съвсем малко.
Това е първото подобно писмо
на бъдещата най-добра Кукла в Лайден.
За нейните родители, които тя обича най-много на света.
Всичко провери, нали? - Да.
Веднага пиши, ако нещо ти потрябва. - Ще се справя!
И... благодаря за писмото.
Аз... Тя беше тази, която го написа.
Да, по-късно ще те таксувам.
Ще таксуваш мен?! - Писането на писма е моя работа.
А да черпя обяд за три дни? - Няма да е достатъчно.
Трябва да има фирмено намаление!
Влакът тръгва. - Айрис.
Честит рожден ден. - Да се пазиш.
Онова писмо успя ли да предаде чувствата към родителите ти правилно?
Не се ли вижда по реакцията им?
Беше добро писмо.
Буквите, които си набрала, са стигнали до тях.
Защото е било добро писмо.
Значи наистина съм написала... добро писмо?
Защо говориш така?
Тези цветя... - Наричат се ириси. Виж.
Била съм родена точно когато тези цветя разцъфнали.
Затова родителите ми ме кръстили на тях.
Името ти?
Вярно... Нямаш против да ти дам някое, нали?
Виолетки...
Вайълет.
Имам чувството, че като поотраснеш, ще го изпълниш със смисъл.
Няма да си предмет, а човек, достоен за името си.
Не бъди предмет, стани тази, на която името подхожда.
Превод: GFotaku